# Sărbătoarea în pădure

М Г О

Перевод сказки "Праздник в лесу"

. С благодарностью Татьяне Граждиан за помощь в освоении языка и при переводе этой сказки в частности

Sărbătoarea în pădure


A venit martie. Locuitorii pădurii se pregăteau pentru Sărbătoarea Principală a Primăverii. Vulpea a împrumutat de la Veveriță un pieptene și își pieptăna cu grijă coada pentru a o face încă mai pufoasă. Iar Veverița clămpănea cu limba de ciudă - nu s-a gîndit înainte, că și ea trebuie să se pieptene, iar acum aşteaptă rîndul după pieptenele propriu! Iepuroaica nu se gîndea la rochie, dar la masa de sărbătoare pentru familia ei mare - ea pentru copii și aşa e cea mai frumoasâ din lume! Sperietoarea urecheatâ din mlaștinâ se farda - și-a tras contur la ochi cu afine, și-a pus farduri de obraji din fragi, tot uitându-se în oglinda apei mlaștinoase. Toate viețuitoarele pădurii voiau să întîlnească sărbătoarea lor aşa, cum se cuvine! Doar Ursoaica nu participa la pregătire - micuții ei erau încă foarte mici, și ea nu-i putea lasă nici pentru un minut.

Brusc vîntul rece a trecut prin pădurea, pregătită de sărbătoare, și a împrăștiat pe pământ fulgii de zăpadă. Vifornița a sosit într-o rochie strălucitoare de zăpadă și-a început a valsa, viețuitoarele pădurii țineau minte prea bine acest vals. Ele au început să-și facă griji - ce se va întâmpla acum cu sărbătoarea? Au trimis-o la Soare pe coțofană, pentru a-i cere sâ rezolve problema cu Vifornița. A aflat Soarele despre aceasta, s-a supărat, pentru câ o iarnă întreagâ el l-a răbdat pe Ger în pădure. Și l-a trimis la pădure pe Lucișor al lui.

Iar Vifornița mai dansa prin pădure și arunca pe copaci și pe pământ fulgii de zăpadă din rochia ei. Brusc ceva fierbinte a apucat-o de mînă.

- Vai, - a strigat Vifornița și s-a întors. În fața ei era Lucișor supărat. - Ce faci? Doare!

- Dar ce faci tu, Vifornițo? Timpul tâu s-a terminat, primăvară a sosit în pădure. Acum calea ta e spre nord, pe urmele Gerului. Pleacă!

- Știu, nu mă voi reține, am venit la sărbătoare, - Vifornița a bolmojit repede. - Și când sărbătoarea va lua sfîrșit, și eu voi pleca, nu voi întîrzia.

Dar Lucișor nu era de acord.

- Pleacă, Vifornițo, de bună voie, altfel îndată îi voi chema pe frații mei și te vom alunga cu forța!

Vifornița s-a întristat, a început a plânge cu lacrimii țurțurilor de copaci. Se uitau animalele, o compătimeau. Desigur, ea e un oaspete nedorit, dar și Lucișor e prea dur cu ea.

Deodată o scânteie a fulgerat printre copaci. E Zâna Pâdurii, care a zburat la zgomot. Vifornița i s-a plâns:

- Permite-mi, te rog, - spune ea, - să rămân la Sărbătoarea Primăvării? Mult timp m-am pregâtit, o rochie albă de bal mi-am cusut... - Vifornița s-a uitat la rochia ei - a devenit cenușie și foarte scurtă, s-a topit de la câldurâ lui Lucișor - și lacrimile îi curgeau șiroaie.

Iar Lucișor din nou - dacă ea nu va pleca singură, el cu frații o vor conduce.

A compătimis-o Zâna pe Viforniță și a spus cu vocea mângâetoare:

- Lucișor, drag, știi, ca sunt mereu bucuros de tine și de frații tăi, ești mereu atât de bun și călduros, te rog, permite-i Viforniței să rămână doar pentru o zi!

Și poporul pădurii, de asemenea, îi cerea lui Lucișor sâ-i permită!

- Ei bine, - el a spus. - Cum doriți. Rămâi o zi.

- Numai, - Vifornița a spus rușinată, - permite-i și Gerului să vinâ...

- Ce-e? - s-a mirat Lucișor. - El ce să caute la Sărbătoarea Primăvării?

- S-a întunecat rochia mea, s-a topit, cum în așa hal mă voi arăta la balul de pâdure? - nasul Viforniței a început din nou să se încreţească și cît pe ce să plângă.

Zâna s-a uitat la rochia ei și a spus:

- Îți stă bine în așa model scurt. Doar că... cenușiul nu te prinde. Bine, vom permite și Gerului să vină, dar numai pentru a vopsi rochia ta și nimic mai mult!

- Ne-am înțeles, - a căzut de acord și Lucișor. - Să vină pentru puțin timp. Sărbătoriți împreună, dar tu, Vifornițo, să nu te gândești să dansezi din nou, altfel știți cum Soarele mă va pedepsi?

A spus și a zburat înapoi la cer.

- Cum așa? La bal și nu dansez? - s-a indignat Vifornița.

- Dar tu - mai încet, - a făcut cu ochiul Zână. - Dupâ ce Soarele se va ascunde de tot dupâ nori și tu vei putea dansa puțin!

A se dat jos liniștea în pădure, și a continuat pregătirea la Sărbătoare. Să le aducă doar veselie și bucurie viețuitoarelor pădurii!


Uneori când sosește primâvara poate cădea puțină zâpadâ pe pâmânt. Să știți că Vifornița care a venit la Sărbătoarea Primăverii valseazâ in rochia ei scurtâ.